Attackera framifrån!
- Attackera! - Attackera framifrån!
Ner, allihopa!
Framåt! Framåt!
Skynda er, kom igen!
- Kulsprutan krånglar igen! - Motorn är fortfarande låst, Lance.
Framåt!
- Vi åker på spö, Lance. - Vi måste hålla linjerna till fas 2...
- ...då de bombar. Vi kan inte slåss. - Det är långt kvar till eftermiddagen.
Vi är döda långt före dess.
Sergeant, vi kan dra så fort ni ger oss order.
Jag hatar att säga det, men jag håller med CK. Vi måste omgruppera oss.
Nej, sergeant Rose.
Avancera!
Vi håller dem här.
Framåt!
- Vi väntar på flygunderstödet. - Men för helvete!
Vi är omringade av nazister. Det spelar ingen roll vilket håll vi rör oss åt.
Vi kanske kan ta oss runt pansarvagnarna därborta, uppfattat?
- Uppfattat! Vi har dåligt med bränsle. - Det är vårt minsta bekymmer just nu.
- Funkar nåt på den här pansarvagnen? - Skytten är alltid klar och redo.
Då slår vi ut pansarvagnarna och avancerar, okej?
Vi har en framför oss. Rose och jag fixar den.
Ni andra, håll i er och vakta klockan sex!
Sergeant Lance Dawson spelar hjälte igen.
Går den sidleds håller du igång den. Stanna inte förrän du ser vänner...
- ...eller Sankte Pers port. - Uppfattat.
Den här kratern är åtminstone inte nån brinnande Sherman.
- Nu gör vi det. - Skynda er, det kommer att regna.
- Vad är planen, sergeant? - En vanlig rodeouppsamling.
- Jag vänster, du tar dem till höger. - Jag har känt till det...
- ...sen 761:a, sergeant Dawson. - Några problem?
Aldrig. Jag vill bara se min fru och mina barn igen precis som ni.
- Vi har inga barn. - Vi har i alla fall försökt.
Då drar vi!
Regnet lättar, vi drar.
- Kul att se er. - Vi började bli uttråkade.
- Freddy, ta oss till våra linjer igen. - Framåt, sergeant!
- Lance, vi är avskurna från kolonnen. - Freddy, hur går det?
- Vi har väldigt lite bränsle kvar. - Ta oss så långt vi kan.
Bäst att sätta fart.
Soldater, vi är långt inne på fiendemark. Håll ögonen öppna.
Jävla skräp!
- Vi tycks ha läget under kontroll. - Just nu.
- Jag antar att det var slutet på det. - Tyst, menig.
Dåliga nyheter, Lance. Soppan är slut.
- Var är bränslekällan, menig? - Det ska finnas en lastbil...
- ...ungefär en kilometer österut. - Okej.
Då får vi sätta fart.
Döda honom.
Rose, uppdraget först. Kolla flickan därefter.
Den funkar inte, vi får bära med oss bränslet.
Mår du bra?
Vi har fått sällskap. Vi måste dra. Följ med oss, skynda dig!
För en gång skull är jag glad att ni inte följer order.
- McNay tänkte att ni behövde hjälp. - Han hade rätt.
- Sommers, vi skyndar oss. - Tornet är låst och luckan sitter fast.
Griffin, lägg dunkarna därbak och fyll upp monstret.
Freddy! Tanka upp den så att vi kommer härifrån. Ge mig radion.
Freddy, hjälp mig att frigöra den.
Almighty, det här är 3-6 Actual. Vi ber om flygunderstöd, över.
3-6 Actual, det här är Almighty. Svar nej. Bibehåll radiotystnad.
- Uppfattat, Almighty. Ut. - En minut till, sergeant.
Freddy.
Lyssna! Vi måste ta oss till samlingsplats 2 med detsamma.
När vi kommer fram ska vi stanna där och bibehålla radiotystnad.
- Talar du engelska? Vad heter du? - Syster Claudette.
- Syster? - Är ni skadad, syster?
- Nej. Vart ska vi? - En samlingsplats där de omflyttar er.
- Ni är trygg så länge ni är med oss. - Jag måste tillbaka!
Lugna ner er, syster. Ner!
Understöd oss, Griff.
Sommers, vi har inte så mycket tid på oss!
Några sekunder till bara.
- Barnen behöver mig. - Vilka barn?
Jag driver ett barnhem med moder Mary Ellen. Vi måste rädda barnen.
- Jag bor med barnen. - Vilken sorts nunna har barn?
- Nunnor driver barnhem, idiot. - Ja, barnen. Jag måste gå...
Du kan inte ta dig dit själv. Jag vet inte hur du kom så här långt själv.
- Jag hade en amerikansk eskort. - Amerikansk eskort?
- De blev avrättade av tyskarna. - Freddy, ge mig kartan.
Ner med huvudet.
Vi är här. Var är barnhemmet? Här?
- Rose, det är tre punkter österut. - Mötesplatsen är fem punkter norrut.
- Nästa klar, sergeant. - Vi har ont om tid att ta oss dit.
- Vi har redan kommit ur kurs. - Tre österut, hämta några barn...
...gå tillbaka hit, och sen ta oss fem punkter till norrut på farlig mark.
- Rose, kan vi ta oss raka vägen dit? - Vi har en chans innan bomberna faller.
- Vad då för chans? - Liten, men bättre än barnens.
- En dunk till, sergeant! - Vi kan inte riskera det.
- Jag är ledsen, syster. - Ni hörde mig visst inte.
- Det gjorde jag visst. - Jag sa en liten chans, men...
- Jag är medveten om det, sergeant. - Jag håller med sergeanten denna gång.
Vad brukade era fäder säga till er? Ska man dö, kan man göra det...
För rätt sak. Ja, i mina ögon är det här rätt beslut.
Jag håller oftast med, men titta på henne.
- Det här är inget Rotary-möte. - Det du säger kan få oss alla dödade.
- Även barnen. - Jag tycker att vi hämtar dem.
Vi ger dem åtminstone en chans att klara sig genom operationen.
De kanske inte är våra barn, men det är någons barn.
Okej, det räcker. Klara att dra!
Ner med huvudet.
Lance, håll för öronen!
Jag skjuter!
Klart.
- Freddy, ta monstret till mötesplatsen. - Skämtar du med mig?
Är jag den enda som tänker klart här? Jag har sympati för er...
...men ni sa det själv. Vi har knappt nån chans att klara det nu.
Skulle det hjälpa att barnen dör med oss? Ni måste ta svåra beslut...
CK! Rose. Griffin. Vi tar oss fram till fots.
Vi tar några genvägar som du inte kan ta dig igenom.
Vi hämtar upp barnen och kommer ut här. Det är längs vår väg.
Ge oss en timme. Dyker vi inte upp tar du dig till mötesplatsen.
- Jag lämnar dig inte, Lance. - Det är en order, soldat.
- Uppfattat. - Rose, du tar täten nu.
Syster, visa honom vägen.
- Vi håller utkik efter er, sergeant! - Det hoppas jag.
Om nassarna inte dödar oss gör Dawson det. Stötta mig, Griff.
Order.
Sergeant, hur vet vi att hon inte lurar oss i nån fälla?
- Det låter osannolikt, menig. - Jag är inte helt övertygad.
Vad gör en nunna här för det första? Och hon låter inte ens fransk.
CK, är det en fälla så är den rätt klen. Tillbaka i formationen.
Sergeant har rätt, CK. Vi är bakom fiendens linjer och redan fast.
Jag förväntar mig inte att se vänliga ansikten på ett tag.
Måste vi ändå göra det här?
De kanske inte är våra barn, men det var någons.
Du borde ha varit mer samarbetsvillig. Jag förlorade sex bra män.
Vänner! Din bror hjälpte amerikanerna och därför är han död.
Jag vill veta allt han berättade om amerikanernas planer.
- Jag vet inte. Han berättade aldrig... - Lögnare!
Nej, det är sant! Han berättade aldrig något.
- Jag tror att du ljuger. - Nej, jag vet inte!
- Berätta allt! - Nej, det här är min familj. Nej!
- Jag litar inte på er bönder. - Nej, det är sant. Nej, min familj...
Nej!
Nu ska du berätta om amerikanernas planer. Jag vill veta det nu!
Det är rätt nära, sergeant.
- Vad som än händer stannar du här. - Jag måste...
Stanna här och vänta på mig.
Nej!
Det här är vad som händer när man hjälper amerikanerna.
- Berätta allt de sa till din bror. - Jag vet ingenting.
Sergeant, vi har ett problem.
Herregud. Rose, ta dem längst fram så att vi kan ta officeren.
- CK, förstör fordonet. - Jag vet ingenting!
Jag kan ta den första, men officeren står för nära kvinnan.
Vi har döda civila därute, några är barn.
- Jag ser det. Döda honom, Rose. - Uppfattat.
Eldupphör. Vi har omringat er! Ert fordon är förstört!
- Ge upp! Nu! - Vi har en civil kvinna härinne.
- En oskyldig kvinna. - Kom ut med händerna i luften.
Skicka ut kvinnan oskadd, så lovar jag att ni behandlas som krigsfångar-
-enligt Genèvekonventionen.
Sergeant, jag tycker att vi fyller huset med bly medan vi har chansen.
Lugn, soldat.
De har satt en granat på henne, Rose.
Släpp kvinnan!
Släpp henne nu!
- Klockan 9, officeren flyr in i skogen! - Skjut inte, CK.
Helvete!
- Herregud... - Säkra området nu.
- Vi har en som lever här. - Säkrat.
Förbannade odjur.
Vill du ha lite vatten? Wasser. Kom hit. Hur mår du, soldat?
- Mer? - Kom igen!
Så där.
Vad tusan håller du på med, menig?
Sluta. Sluta, sa jag!
CK. Gör det inte.
Jag vet inte vad ni gjorde i Stilla havet, men här slaktar vi inte-
- hjälplösa, obeväpnade soldater även om de är fiender förrän vi förhört dem!
Vi borde ha dödat alla när vi hade chansen.
Barnen hade nog uppskattat det och även vår kära syster.
- Skärp dig, soldat. - Vill du rädda barnen eller inte?
Jag sa åt dig att stanna kvar.
- Vi måste härifrån, syster. - Vi måste begrava dem.
Det hinner vi inte, jag är ledsen.
De är i Guds händer nu. Låt oss rädda dina barn.
- Major, amerikanerna då? - Det är säkert en framryckande enhet...
...som förbereder en ny operation. Jag vill fånga en av deras befälhavare.
Jag måste veta vad de har för mål. Hur många man och när.
- Vi behöver fler soldater, Gretsch. - Länge sen jag reste så här långt...
...till fots.
Håller du på att bli klen, Gretsch. Precis som faderlandet?
Håller du på att vekna som faderlandet?
I dessa svåra tider behöver vi all information vi kan få.
Måste vi gå gör vi det så vida du inte vill att jag avslutar ditt krig här.
Du kan sova genom resten och för alltid. Vill du det, Gretsch?
Nej, major.
Bra.
Det är en av våra.
Tänker du hjälpa dem?
- Sergeant, CK och jag kan ta oss dit. - Nej, det är för långt bort.
- Jag vet. - Det är våra egna.
- Sergeant! - Det är över.
Vi hämtar barnen. Griffin, led oss.
Kom igen, Lance. Var är du?
- Jag tror inte att de klarar sig. - Vi lyder hans order ändå.
Jag tycker att vi drar. Du då, Gunderson?
- Tack för stödet. - Inget snack om saken.
Säger sergeanten att vi stannar så gör vi det. Han har en timme på sig.
Gör nåt vettigt som att kolla området. Kom tillbaka om en timme.
Gör om det.
- Du är omringad. - Skit också.
Släpp geväret, nu!
God morgon, menig. Vi måste prata om er operation.
Menige Scott Summers...
Nu.
Er kommande operation. Vad är målet?
Menige Scott...
Nu, menig.
Hur gammal är du? Arton? Kanske nitton? Du ser, vi kan kommunicera!
Du är helt klart en ung man. Jag har förlorat många unga män.
Femton år gamla pojkar till soldater som du.
Du förstår, du ska berätta allt du vet om er operation.
Annars skär jag loss bitar av dig tills du gör det.
Vad är målet med operationen?
En timme och tio minuter. Summers har varit borta för länge.
Jag letar upp honom.
Nej, sir. Nån måste hålla pansarvagnen och det är ni.
Säg uppfattat, för jag drar ändå.
- Freddy, vi har ett problem. - Vad? Ser du Summers?
- De missar inte från så kort avstånd. - Laddar granat, sikta ordentligt.
Siktet inställt! Skjut!
- Det här uppdraget är åt helvete. - Vi får snacka om det sen.
- Hur många granater har vi? - En!
Kasta dem!
Kom nu! Skynda dig!
Kom nu.
Han tillhörde en amerikansk pansarbesättning som är i närheten.
Tyvärr berättade han inte var. Han visste inget om deras planer.
- Ska vi leta efter pansarvagnen? - Jag struntar i pansarvagnen.
Jag vill ha deras befälhavare. Och tack vare vår nya framlidne vän därinne-
-vet jag vart de tog sig.
Det ser inte ut som ett barnhem.
Tack, gode Gud.
Den är vår.
- Vem för befäl? - Jag.
Och nu är det jag. Vänd om och hoppa ut.
Jag sa ju att er mor skulle komma tillbaka oskadd.
- Hon är deras mamma. - Vi måste prata.
Det är dags för sanningen. Barnen kallade dig "mamma".
- Jag är syster Claudette. - Det tror jag inte på.
Du är inte fransyska och det här är inget barnhem. Du är en desperat mor-
- som skulle göra allt för att rädda dina barn och du lurade hit oss.
Jag är ingen nunna. Jag kommer från Portugal.
Min man var USA: s ambassadör och vi lyckades nästan fly.
Inga fler lögner!
- Och syster Mary, eller vad hon heter? - Hon är en riktig nunna.
- Hon har räddat oss. - Och det här barnhemmet?
- Det är inget barnhem. - Jag tänker inte dra in mina män i...
- Rose, ser du nåt? - Inte än.
Fast i ett jävla barnhem med förbannade nunnor och barn.
- Menige Griffin! Går det bra därute? - Fint, sergeant! Njuter av utsikten.
De är på väg mot er.
Granat!
Lugn, det är ingen fara.
Bra tidpunkt att köra en John Wayne-grej, din korkade jävel.
Håll käften.
- Vi behöver inte mer blodspillan. - Låter som barnamördaren.
- Griff, kan du röra dig? - Det gör rätt ont, men ja.
Om ni ger upp nu lovar jag er att ni behandlas enligt Genèvekonventionen.
- Skitsnack. - Claudette, gör barnen redo nu.
- Jag tycker att vi stannar och slåss. - Det är inte ditt beslut.
Om ni oroar er för barnens liv lovar jag att vi behandlar dem väl.
- Om ni kommer ut nu och ger upp. - Det är slöseri med tid.
- CK, håll käften. - Det räcker nu, soldat.
De kommer att inleda bombanfallen snart.
- Pierre! - Nej.
Stanna hos Amelie, jag hämtar Pierre.
Fan! Claudette, du och syster Mary gör barnen redo nu!
- CK, du följer med barnen. - Pierre har sprungit iväg!
- Skämtar du med mig? - Gör det!
- Vi drar. Kom igen, vi drar! - Rör på er!
Rör på er!
- Pierre! - Kom igen!
Sergeant, Griffin är träffad. Kom igen!
Pierre! Pierre!
Tyst, nassarna kommer att höra dig.
Pierre gick in i skogen. Du måste stoppa honom, hitta honom!
Han är bara en pojke. Herregud, Pierre...
- CK! CK, kom tillbaka! - Jag följer efter honom.
Nej, vi måste dra. CK vet var pansarvagnen är. Han får komma sen.
- Ta hand om Griffin och följ efter mig. - Pierre!
Syster, lyssna. Vi kan inte fly tillräckligt fort. CK letar upp pojken.
Han räddar din son, jag lovar.
- Vi måste dra. - Kom nu. Skynda er!
Vad fan håller du på med, grabben?
Vad fan, grabben... Kom nu. Du behöver inte, okej?
Nej, kom igen...
Idiotiskt...
Vi hittar Pierre snart, okej?
Skit också. Ingen fara, sergeant. Jag är okej.
- Bara ett litet felsteg. - Vi vilar en minut.
Det är lugnt, sa jag.
Vi är några punkter öster om pansarvagnen. CK...
Vi klarar oss, eller kanske inte. Vi har ett större akut problem.
Griff mår inte bra. Vi har inte tid eller manskap att gå tillbaka.
- Vad är det? - Det är CK... och pojken.
Det ser inte bra ut.
Nej... Nej!
Nej! Herregud...
Nej! Nej, mitt barn...
Nej...
Var var du? Var var du?
Var var du? Var? Varför?
- Claudette, tyst. - Sergeant.
Är hon inte tyst dör vi.
Menig.
Tysk kula. Jag var inte på min vakt.
Rose. Du och Griffin tar dem härifrån.
Kom nu, vi måste gå.
Vi måste begrava honom ytligt.
Den borde ha varit till mig.
- Grabben, han... - Se till att begrava honom fort.
Granat laddad. Skjut!
- Laddar om! - Skynda dig.
Hjälper det, syster?
Jag har aldrig varit religiös, men tänker att det kanske är på tiden nu.
- Tack. - Merci.
- Mercy? - Merci betyder tack.
Merci.
CK, det verkar som att jag äntligen fick nåt rätt i mitt eländiga liv.
En strid är inte nödvändig, sergeant. Vi tar en annan väg.
Vi måste till pansarvagnen. Det här är den snabbaste vägen.
Vi är inte stridsdugliga nu. Vi tar oss runt, även om det tar längre tid.
- Hur mycket längre? - 20 minuter.
Det är tid vi inte har. Tid Griffin inte har.
CK, du tar hand om Griffin och de civila. Ta dem 20 meter in i skogen.
Göm dem så gott det går. Sen kommer du tillbaka direkt.
Han har rätt, sergeant. Vi har ingen chans att ta oss runt.
Låt mig dra uppmärksamhet till mig, så kan ni hjälpa dem att fly.
- Jag låter inte en skadad man slaktas. - Det är bäst så, sergeant.
- Griff, du vet inte vad du snackar om. - Det är det enda sättet och det vet du.
- Det vet ni allihopa. - Nej, vi håller oss till min plan.
Okej, kom nu. Följ med mig.
Håll ögonen öppna. Jag måste sticka en stund.
Kompis, jag vill att du andas.
Ser du en nassehjälm skjuter du, okej?
- Bra. - CK?
Dra härifrån. Ser du inte att jag har civila jag måste rädda, din lantis?
Okej, vänta här på mig. Uppfattat?
Order. Okej, jag fattar.
Stanna här.
Vänta här.
Ingen fara, allt är bra. Titta på ljuset bara. Titta på träden.
Visst är det vackert?
Åt helvete med det här.
Monsieur.
Skit också.
Hämta de civila.
- Det var Griffin. - Ja.
Okej, vi drar. Kom nu, skynda er.
Griff? Griff!
- Griff var inte där. - Vi måste till pansarvagnen, soldat.
- Det är han, vi måste hjälpa honom. - Han räddar oss. Vi måste dra nu.
Vet du vad, sergeant? Jag hade visst en till, trots allt.
- Operationen närmar sig, Gunderson. - Vi har bara en runda kvar, kompis.
Jag gillar inte det där ljudet.
- Så till sist får du använda Stella. - Ladda henne.
Spring för livet.
Gunderson, tillbaka in nu!
Vi tar en minuts paus. Rose, du vaktar.
CK, följ med mig.
Tack, sergeant. Min dotter behöver vila.
Ner, ner.
Kom hit, soldat.
Klarar du av uppdraget?
Jag är ledsen att grabben dog, men du måste tänka klart och göra ditt jobb.
Griffin gjorde sitt jobb och det här barnet lever. Vi är väl klara, sir?
Kalla mig inte sir. Jag jobbar för mitt levebröd. Du försätter gruppen i fara.
Vi borde ha varit vid samlingsplatsen nu, men det är vi inte på grund av dem!
- De har satt vår säkerhet i fara. - Vi är soldater! Det där är vårt jobb.
Vad ska du säga till dig själv när du dödat Griffin och hela gruppen?
- Din jävel! - Sluta!
Klockan tickar.
- Vi måste fortsätta, nu. CK, led oss. - Ja, sir.
Många ledtrådar på vägen och nu det här. De är i närheten, herr Gretsch.
- Major? - Vi letar...
...efter en amerikansk soldat, en kvinna och några barn.
Våra linjer är i närheten. Vi kan behöva lite mer hjälp.
Ja, major.
Ni måste kolla på det här. Nån slags nazi-fågelskrämma.
Kolla upp den.
- En krypskytt i skogen! - Du har en djävulsk tur.
Rose, kom hit och hjälp till.
Ser du honom?
Ett par meter till höger om fågelskrämman.
- Han har ingen uniform. - Det finns tjuvjägare här.
De skjuter mot båda sidor och bryr sig inte om vilka som betalar.
- Jag tror att jag ser honom. - Får du in skottet?
Vi måste ta oss runt åkern. Vi tar skydd bakom träden.
- Det kommer att kosta oss. - Det blir skönt att se pansarvagnen.
- Granat laddad, upp! - Skjut!
Kom igen, sergeant. Skynda dig.
- CK, minns du Omaha? - Tänkte aldrig göra om det igen.
Du ska göra en Omaha.
- Med köttsås? - Ingen köttsås, vi är på öppen mark.
- Stå stilla! - Jag känner igen ljudet, vem var det?
Vem av er var det?
- Gå. Ta henne i säkerhet. - Stanna.
Rör dig inte. Vad håller du på med? Nej, rör dig inte.
- Stanna. - Ska du gå, går du rakt mot mig.
- Lugn, gullet. - Rör dig inte.
- Lugn. - Du måste sakta ner.
Var lugn. Må Gud vara med dig.
Okej, ta små steg och sakta ner. När du är här räcker du över henne till mig.
Jag är här. Jag tar henne från dig. Sakta ner, lugn och fin.
Bra, jag har henne.
- Vad fan håller du på med? - Till himlen genom att rädda en nunna.
- Vi vet båda att det är en mina därute. - Jag kan inte låta dig göra det.
Klart du kan! Lance, ta hand om barnet. Det kanske bara är en blindgångare.
- Jag kanske kan ta henne därifrån. - Nathan, lyssna.
Bra, då är det bestämt.
- Jag är så rädd, jätterädd. - Var stark, moder Mary.
Jag förväntade mig inte att få träffa vår fader så snart.
Moder...
Vi måste ta oss till ett säkert avstånd. Gå, syster!
I vanliga fall ber jag inte, syster...
...men jag lovar att göra mitt bästa.
Jag minns mina... katolska vänner.
En bön... Hell dig Maria, full av nåd...
Gud välsigne dig, min son.
Sergeant, vi har ett problem här.
- Han är död. - Amelie!
Amelie! Var är du?
Amelie! Amelie!
Amelie!
Amelie! Amelie!
Amerikanska befälhavare. Jag har något som tillhör dig.
Amerikanska befälhavare. Jag vet att du är därute.
Han kommer att göra det. Du vet vad han gjorde tidigare.
Jag föreslår ett byte.
Kom nu! Vi har inte tid att ödsla.
Nej, vi har redan förlorat ett barn idag. Låt oss slippa förlora ett till.
Hör du det här? Det är mina män och de närmar sig.
Det vore en skam om jag tvingades döda dem för att ni ska leka soldater.
Klockan tickar. Tick, tack...
Visa dig själv.
Släpp dem.
Är du ensam?
Ja.
Jaså? Så...
...du är en lögnare?
Hur skulle jag kunna hålla ett löfte till en lögnare?
Rör henne inte!
Jag ska sparka ut tänderna genom nacken på dig!
Var hälsad, sergeant.
Vi måste tala om er kommande operation.
Sergeant Lance Dawson, amerikanska armén. Serienummer DL3268.
Ja, det är ni.
Idag träffade jag en av era unga meniga.
En pansarvagnssoldat. Han visste inte mycket om era planer.
Men han berättade vad han visste... så småningom.
Men ni är överbefälhavare. Ni känner till planerna...
- ...och ni ska berätta dem för mig. - Sergeant Lance Dawson...
...amerikanska armén. Serienummer DL3268.
Den betyder visst nåt för dig. Din pappas, farfars, släktklenod?
Den är fin.
Sergeant, ni ska berätta allt jag behöver veta.
- Förr eller senare. - Sergeant Lance Dawson...
...amerikanska armén. Serienummer DL...
- Nu berättar ni om planerna. - Sergeant Lance Dawson...
...amerikanska armén. Serienummer DL326...
Ni berättar inte det jag vill veta!
- Servicenumber 375... - Idiot!
Gretsch! Sluta leka. Amerikanen svimmade.
- Ta in den här. - Ja, major.
Och de andra två om tio minuter när jag städat upp.
Ja, major.
Lämna dem i fred.
- Du luktar gott, fräulein. - Lämna dem utanför, din fegis.
Gretsch! Nu!
Herregud... Han behöver vatten.
Sergeant? Du ser inte ut att må så bra. Du skulle behöva lite potatismos.
- Med köttsås. - Ja.
- Jag är så glad att se dig. - Ja, ledsen för det där, boss.
- Vet du hur man kör den? - Rose berättade allt om det, så ja.
Hur startar man den här då?
Hämta min pansarvagn. Vi tar en genväg.
- Vart ska vi? - Så långt härifrån som möjligt...
...mot amerikanska linjer. Vi måste skynda oss innan bomberna faller.
Jag har slut på ammunition.
- CK, kan du köra fortare? - Bombar de måste vi ändå ta skydd.
Kolla under filten!
Mamma, jag är rädd.
Så det här är er operation.
Skit också.
- Snabbare, CK! - Bränsletanken tog nog en smäll...
- ...för vi förlorar bränslet snabbt. - Vi måste ta oss från pansarvagnen!
Jag ska ta oss så långt bort jag kan, men...
Det där är inte bra.
Där är den! Jag ser en amerikansk flagga därborta.
- Åh, nej... Kom igen, baby! Inte nu! - Den kommer att köra över oss.
- Vi kan försöka springa om vi stannar. - Uppfattat.
Hjälp dem ner. Vi måste skynda oss, CK. Bomberna faller närsomhelst.
Skynda dig nu.
Skit också.
CK, Claudette. Ta henne så går jag tillbaka. Vi ses vid mötesplatsen.
Ja, sergeant.
Claudette!
Nej!
Det verkar som att vi båda förlorar, ditt nazisvin.
Jag får åtminstone se dig dö!
- Claudette! - Amelie...
CK har henne. Kom nu.
- Det är försent. - Troligen.
Kom nu.
Kom igen, du klarar det.
Kom igen, syster. Vi måste klara det.
Skit också.
Sergeant!
Sergeant? Sergeant, är du kvar? Stanna hos mig.
- Freddy McNay, vad hände med er? - Det var ett bakhåll, sergeant.
Det hettade till för mycket, så vi var tvungna att dra.
- Du kommer förstås försent. - Troligen.
Det här är den sista delen av operation Ardenne Fury, sergeant.
Bomber, pansarvagnar och en sista framryckning genom skogen.
Vi ska anfalla nazisvinen med allt vi har ändå fram till Berlin!
- Vi återvänder till baslägret, Lance. - Jag ska vila lite nu.
Nej. Nej, sergeant! Det finns inte tid att sova på jobbet, hör ni det?
- Ger du mig order nu, menig? - Håll er vid liv, sergeant...
...så ska jag skriva på domstolspapperna själv.
Amelie!
- Tack för att du räddade oss därborta. - Hur mycket är klockan?
Det spelar ingen roll.